Det är ett bra fritidsintresse det här.
Mm,
spela spel och prata om astronauter.
Efter en inte allt för lång paus är vi tillbaka.
Fortfarande för egen maskin.
Men vi tänkte att lite inspiration framåt är väl vad alla behöver just nu.
Samt,
det är väldigt roligt att göra rymdradio.
Vi säger ju det hela tiden,
men det är så lärorikt och intressant.
Så här,
vi sitter hemma och spelar Terraforming Mars och så börjar vi fundera.
Undrar hur det kommer gå till när mänskligheten inte bara åker till utan faktiskt flyttar till Mars.
Och så har vi plötsligt hundratals frågor.
Vi vet knappt vart vi ska börja.
Men så kommer vi på.
Vi pratar med någon som planerar att åka dit.
De borde ju veta mer.
Och sen tänker vi att vi kanske borde intervjua någon som varit i rymden.
Ja,
och då gör vi det.
Och så spelar vi in samtalen såklart så vi har ett bra avsnitt att ta avstamp i för kommande program om erövringen av rymden.
Precis.
Och spelet Marcus pratade om tidigare,
Terraforming Mars,
kommer vi att lotta ut i samband med det här avsnittet.
Men mer om det i slutet av programmet.
Nu blir det upptäcktsresor,
framtidsvisioner.
Kolonisering och terraformering.
Jag heter Susanna Levenhaupt.
Jag heter Marcus Pettersson.
Och du lyssnar på Har vi åkt till Mars?
Men först lite nyheter.
I den ständigt pågående jakten på liv i rymden har forskare nu kunnat påvisa levande organismer i miljöer som helt saknar syre.
Tidskriften Nature Astronomy skriver att vissa bakterier,
bland annat E.
coli,
och även vissa gästsvampar kan leva i enbart väte.
De släpper i sin tur ut andra gaser som syns när vi tittar på olika planeters atmosfärssammansättning,
vilket är ett sätt att studera förutsättningar för liv runt om i universum.
Tidskriften Science rapporterar om att solen verkar vara mindre aktiv än liknande stjärnor.
I en undersökning som omfattade 369 solliknande stjärnor visade det sig att vår sol har färre utbrott,
solstormar och annan aktivitet som skapar rymdväder än de allra flesta.
Det gör att vi utsätts för en relativt jämn dos strålning från solen.
och att satelliter och annan teknologi klarar sig bra.
Man kan dock inte utesluta att även solen går igenom perioder med betydligt mer aktivitet.
Från och med i sommar kommer man att kunna bygga Europas egna raket Ariane 5 i simulationsspelet Kerbal Space Program.
Spelet går ut på att bygga och skicka iväg raketer ut i rymden
och utföra olika vetenskapliga uppdrag.
Och nu kommer man i och med ett samarbete med ESA- bland annat att kunna försöka sig på att ta sig till Mercurius med Beppe Colombo- och ge sig ut på kometjakt med Rosetta.
Stjärnan Betelgeuse,
som befarades vara på väg att slockna- har återfått sin normala ljusstyrka.
Det försvagade skenet var orsakat av att stjärnan gav ifrån sig ett utbrott-
av gas och damm som tillfälligt blockerade det synliga ljuset.
Den som hoppades på att få se en supernova kan alltså inte förvänta sig det från Orions vänstra axel inom den närmaste framtiden.
NASA har bekräftat att de samarbetar med Tom Cruise och SpaceX för att spela in den första spelfilmen ombord på ISS.
Enligt Jim Bridenstine görs det framförallt för att genom populärkulturen inspirera en ny generation forskare och ingenjörer.
När projektet blir verklighet återstår att se.
Den
17 april landade Jessica Meir på jorden igen efter 205 dagar och 3280 varv runt jorden ombord.
Tack till elever och personal vid ISS.
Jessica Mayer är tillbaka på jorden.
Vilket alltså betyder att det idag befinner sig exakt noll svenskar i rymden.
Så kan vi ju bara inte ha det.
Nej,
vi måste bli bättre på det här.
Och även om Jessica förhoppningsvis har goda möjligheter att åka tillbaka till ISS och kanske till och med blir den första kvinnan på månen så måste vi satsa större,
bredare.
Mm,
så förutom att vi måste...
övertyga de som bestämmer här i Sverige om att vi vill ha en ny egen astronaut så behöver vi fler som engagerar sig i rymden.
Utbildar sig,
sprider engagemang,
bygger raketer.
Och behöver ni till exempel inspiration för att sätta igång med det egna rymdprojektet hemma i garaget?
Ja,
då kommer det här.
Thomas och Tina Sjögren är äventyrare och entreprenörer.
Och efter att ha bestigit Mount Everest knallat över båda polerna tillsammans
Så bestämde de sig för att nästa upptäcktsresa,
den ska gå till Mars.
Så de bildade bolaget Python för att få till en helhetslösning för resan.
Hörrni,
hur går det?
Har ni åkt till Mars än?
Det finns två projekt i världen just nu som faktiskt håller på och bygger.
Det finns en hel del som säger att de vill åka till Mars,
men vi håller på och bygger vårt projekt.
Och sen så håller Elon Musk,
som alla känner till med SpaceX,
på och bygger sitt projekt.
Han faktiskt bygger också.
Vad ska ni göra på mars?
Vad är själva grejen?
Vi ska knalla omkring.
Solarbana.
Det är ju den största skillnaden mellan vårt projekt och Elon Musk också.
Och vår bakgrund där han är en industrialist.
Och vill göra någonting superstort.
Och helt enkelt ha en koloni på en miljon människor.
Bygga små städer och allting.
Och det låter superhäftigt.
Kommer säkert att hända i framtiden.
Medan vi är äventyrare och upptäcksresande.
Kanske man ska kalla oss explorers på engelska.
Vi har klättrat Mount Everest och vi har skidat till Nordpolen och Sydpolen.
Vi har varit professionella explorers under tio års tid.
Och vad vi vill göra är helt enkelt att vi vill åka superlätt i en väldigt liten raket och landa på Mars.
När vi kommer till Mars så kommer vi att knalla omkring på Mars i en expedition,
undersöka olika saker och sen åka tillbaka till jorden.
Du säger att ni ska promenera omkring på Mars.
Det kan inte vara det enda ni vill göra,
eller?
Jo,
det är nog det enda vi vill göra.
Så vad vi kommer att göra är att vi kommer att vara mobila hela tiden.
Så vi kommer att ha med oss ett tält som vi bor i,
som vi kan blåsa upp och sätta pressure i när det är dags att gå in efter att vi har knallat omkring.
Och sen så kommer vi gå till nästa ställe nästa dag.
Vi kommer att undersöka lavatunnlar,
vi kommer att undersöka olika mineraler som finns där.
De här tälten är ju mer eller mindre förstorade rymdräkter egentligen.
Så vi går ur den ena rymdräkten in i den andra rymdräkten.
Ska ni bygga er egen rymdräkt eller hur?
Ja,
det kan vi göra.
Så vi har ett kompisteam som vi kallar det.
De har redan byggt en rymdraket.
Nej,
en rymdräkt.
Naturligtvis är det ju en prototyp.
Den färdiga produkten kommer att vara professionell.
Men vad de gjorde var,
alltså NASA spenderade 250 000 dollar på miljoner.
på ett koncept för en rymdräkt.
Och de slapp ihop en åt oss från delar som de hittade på Ebay.
Och han som ledde projektet han är professor uppe på Oregon University.
Och han till och med byggde en riktigt sjökkammare i sitt eget vardagsrum.
Full med olika pressure gas flaskor och allting så.
Så där satte de på oss rymdräkten sydde fast den medan vi var i den.
Och sen klev vi i den in i hans pressure chamber som han hade.
Och sen så pressurized vi rymdräkten till riktiga space conditions.
Och den funkar alltså hur bra som helst.
Och den kostade då 3 000 dollar.
Det här har imponerat även på de större företagen.
Han har nu varit konsult för
SpaceX att utveckla deras rymdräkt.
Han har precis nu startat ett företag.
Och har tagit luftballongssätt.
så att han kan testa sin rymd direkt uppe på riktigt höga höjder.
Det var ju så här ryssarna alla gjorde från början.
Hur har ni förberett er,
inte för att följa resan dit,
utan för att vara där?
Vilka problem kommer ni stötta på?
De största problemen vad gäller environment och omgivningen är marsdammet.
Andra saker som vi har är radiation naturligtvis som vi måste skydda oss mot.
Vi har ju energin i gravity där.
Det är lite olika.
Temperaturen är väldigt kallt på mars.
Men om vi håller oss kring ekvatorn,
vilket vi kommer att göra,
så kommer vi förmodligen inte ha kallare temperaturer än minus 80.
En kille i vårt team som jobbar nere på Antarktis,
han har faktiskt övervintrat åtta gånger nere på Antarktis.
På Sydpoststationen.
Och han har...
Flera gånger sover vi ner till minus 80 grader på jorden.
På mars har vi fördelen att på grund av att det bara finns en väldigt liten atmosfär så har vi inte heller en dispersion av heat.
Så vi kommer inte att känna temperaturen på samma sätt.
Hur länge kommer ni vara på Mars?
Sex månader ungefär.
På själva planeten?
Ja.
Tre år för hela turen,
tur och tur.
Nio månader för att åka dit.
Ett och ett halvt år måste vi vänta innan planeterna har hamnat i linje så vi kan åka tillbaks.
Under det ett och ett halvt år kommer vi spendera sex månader ner på ytan och resten i omloppsplanen.
Hur stor är en raket som ni ska bygga?
Ja,
den är som en stor husvagn.
Vi håller på att bygga två raketer.
Den första vi bygger nu är en ganska liten raket som tar upp 150 kilo till omloppsbanan.
Vår nästa version kommer bli en mellanstor raket som tar upp 2000 kilo.
Då kommer vi åka upp med 20 sådana raketer och sätta ihop vårt rymdskepp i
Assembly Orbit,
alltså en sammansättningsomloppsbana på svenska.
Jag vet inte,
den kommer ju inte vara stor.
Den kommer vara ganska liten.
Det är ju hela kruxet för att vi ska lyckas med det här.
Vi måste hålla det litet.
Rent ingenieringsmässigt,
mycket av problemen blir väldigt stora,
väldigt kostsamma om du bygger stort.
Men det löser faktiskt sig själva och blir det ju bra om du håller det litet så det måste vara litet.
För de här 20 raketerna så kommer vi ta steg två från de här raketerna att använda för att bygga ihop vårt spaceship bland annat.
Så det kommer att...
Den utrymna där vi bor kommer inte vara så stor,
den kommer bli väldigt långt.
Och det beror på att vi kommer att rotera det för att skapa artificiell gravity.
Man behöver bygga en ganska stor raket om man ska få ihop artificiell gravitation.
Nu kommer du säkert att fråga mig exakt hur stor den ska vara och det kan inte jag svara på.
Så vårt projekt som vi har gjort idag,
sättet som vi har gjort det är att vi först gör en plan som går igenom hela missionen.
Från början till slut.
Och den planen har vi bestämt övergripande saker.
Vi har tittat på vad som har gjorts förut så mycket som möjligt.
Och där bestämmer vi till exempel,
ska vi gå i ett enda skott till Mars.
Åka med samma sak så att vi inte har ett spaceship utan vi princip såker med raketen.
Och det är el hon har valt att gå den vägen.
Vi har ju gått den här andra vägen då att vi säger skicka upp först,
sätta ihop i orbit.
och sen åkte med spaceshipet och så gör vi exakt samma sak på Mars då att vi bara landar med lite grann,
eller med mindre.
När vi hade det klart och hade räknat ut ungefärliga vikter och allting och såg att den här teknologin kommer funka,
nu började vi med detaljerna.
Och då,
det första vi gjorde var att vi tog det som var absolut svåra som inte hade gjorts förut och det var att utveckla en motor,
en raketmotor som skulle fungera för att ta oss från Mars.
Många har landat på Mars men ingen har någonsin kommit tillbaka och gjort en return trip från Mars med robotar.
Ni är ju explorers men nu till exempel ska man skicka Mars 2020 och Mars Sample Return.
Tänker ni ta med er någonting tillbaka förutom er själva?
Jag hoppas på att vi kommer hitta saker som för oss alla framåt med stormsteg om jag ska vara helt ärlig.
Jag vet ju till exempel den här medicinen rapamycin som vi upptäckte på
70-talet som är så effektiv i hjärtsjukdomar och någonting sånt.
Den tillverkas ju av en bakterie som tillverkar den här.
Vi upptäckte den här i Älvslandet tror jag det heter.
Påsköna var det.
Påsköna,
just det.
Den är ju då en game changer för många människor med de här sjukdomarna.
Det var jag hoppas på att vi hittade där ute.
Gud vet vad det är som kryper omkring.
Där nere under ytan.
Men det är faktiskt rent nya sammansättningar av ämnen.
We'll see.
Hur kom ni på idén?
Och hur har ni sen kunnat göra för att förverkliga?
Vi är ju explorers.
Så det är ju självklart att space finns ju där som upptäckts resande.
Och vi gjorde ju allt det här på jorden.
Och vad som var speciellt med...
Mest speciellt för mig med våra expeditioner.
För det första,
jag tycker om den här planeten.
Och jag vill alltid redan som liten,
jag vill alltså ta åt mig så mycket som möjligt utav den.
Så det var bara en dröm jag alltid hade.
Och jag tycker det har varit fantastiskt att få uppleva alla de här städerna.
Faktiskt få känna på Nordpolen,
Antarktis,
Manöver,
se hur det ser ut.
Det är bara en amazing sak att få uppleva.
Rymden fanns ju där,
varje gång man tittade upp mot stjärnorna alltså.
Men vi trodde inte att det var möjligt,
rent tekniskt sett.
Och sen så hamnade vi i USA på en space-konferens.
Och där var det en kille som heter Robert Subrin och han var en före detta NASA-ingenjör.
Så han var ju en kille som helt klart verkar veta vad han pratade om tyckte vi.
Och han höll då ett föredrag på en timme om det.
Han berättade att vi kan åka till Mars och här är hur det ska gå till.
Och han hade räknat ut allting hur missionen skulle vara.
Och jag sparkade på Tomas Ausha,
hör du vad han säger?
Det är ju inte klokt.
Och sen så plockade jag upp
Robertas efterhåll utanför och bara tog honom som skojar.
Alltså är det verkligen möjligt?
Och han sa ja,
och då kom alltså de här frågorna som vi i Upptäcktsresan alltid har.
Men hur är det möjligt?
Vad kommer det att kosta?
Hur långt det kommer att ta?
Hur många måste vi vara?
Och så vidare.
Och han svarade alltså på alla de här frågorna.
Och då,
alltså dagen därför vi pratade om det här processen och allt det här.
Och sen så på morgonen så bara vaknade jag och satte mig upp i sängen.
Och jag bara,
åh herregud,
det är möjligt.
Det är möjligt.
Och sen fanns ingen återvända.
Så då förstod vi att det var möjligt,
fast vi visste ju fortfarande inte vad det var möjligt för oss.
Då tänkte vi,
vi hade klättrat över det så åkte vi till Nordpolen och Sydpolen så vi hade ganska bra självförtroende i det här läget.
Då tänkte vi,
vi kan nog skaffa sponsring till allt det här.
Vi behöver bara sätta ihop en plan och sen så köper vi raketen därifrån och delarna därifrån och allting.
Så det var vår första plan.
Men det upptäckte vi ganska snart att det här kommer inte att fungera.
Man kan inte bara gå ut och plocka ihop alla de här delarna och sätta ihop det på det här sättet.
Och då började vi titta på möjligheten att istället bygga så mycket som möjligt själva.
Vilket också inkluderade att lära oss en massa saker som vi,
en del saker som vi hade glömt bort under åren och en del saker som var helt nya för oss.
Så vi flyttade till Silicon Valley och sen började vi med,
vi lärde oss kodning,
vi pluggade matte,
fysik,
kemi,
engineering.
Vi gick till techshops.
Och lärde oss alla möjliga olika maskiner som finns att göra.
3D-printing och allting sånt där.
Och under nästan tio års tid så gjorde vi i princip ingenting annat än att plugga allt det här.
Och förbereda oss för det här.
Och det är en viktig del för att det är en stor del av vår mission.
Det är just att vi håller allting så här litet och kompakt.
Men ni träffade Subrin.
Ni fick idén.
Ni pluggade tio år lite massa grejer.
Hur långt har ni kommit nu?
Eller rättare sagt,
hur mycket har vi kvar innan ni sätter er i den färdiga raketen och faktiskt åker upp själva till att börja med till omloppsbana?
På grund av vår bakgrund som explorer så tar vi det steg för steg.
Så vi är ganska bra på att sätta höga mål men vi är också bra på att börja från steg ett.
Så vi har jobbat med motorn.
Motorn är helt designad.
Designen har gått sig igenom av
NASA.
FAA som är flygstyrelsen och blivit godkänd av dem i USA.
Och av DARPA där vi också blev finalister i en tävling de hade för att designa en hel raket.
Så just nu så den här motorn och tillhörande pressuresystemet,
speciellt trycksystem som vi har ett patent pending på.
Det kommer nu att tillverkas.
Och vi har tagit det hit hela vägen själva.
Nu kommer det här gå till ett tredje printingbolag och sen kommer det sätta sig ihop och så kommer vi göra tester de närmaste 6-9 månaderna nere i Moave.
Det är en av anledningarna till att vi är i Sverige just nu för att vi har sökt kapital för det och vi tror att vi ska ha vårt kapital klar för allt det här i nästa vecka.
Det ser bra ut.
Gud vad härligt att höra för jag tänker att åka ut i en öken och bränna av lite raketer låter jävligt dyrt.
Ja men återigen så är det mycket billigare än vad det var förr i tiden.
På grund av alla digitala analysverktyg som vi har tillgång till idag.
Fanns ju inte för tio år sedan.
Där på FAA är de otroligt noggranna med det.
Därför att det är enormt stora pengar som står på spel när du skjuter upp från de här olika spaceports.
Från
Vandeberg och alla de här.
Så det är försäkring och allting sånt.
Och det betyder att de vill ha exakta scenarier från dig på din raket.
Vad händer om du smäller på olika altituder?
Och de behöver att du ska presentera för de bitar av din raket ner till en decimeter stora.
Vad kommer de att trilla ner?
För det måste de alltså ta hänsyn till så att folk inte blir skadade.
För det hänger ihop med försäkringar och sånt.
Och allt det här för att beräkna den här typen av banor.
Förr i tiden gjorde scientist det här på räknesickor.
Så du behöver ju ha ett rum fullt med matematiker för att räkna ut en enkel sån här bana.
Vi gör det idag på vår laptop alltså.
Och det här är extremt viktigt för att den stora kostnaden på en raket är alltså inte material eller bränsle eller någonting sånt.
Utan den stora kostnaden är personal.
Och ju längre tid det tar desto mer kostar det.
Så att när vi kan katta ner tiden på det här sättet det drastiskt förändrar allting.
På tal om antal personer involverade i det här projektet.
Är det bara ni två ensamma på raketen eller har ni sällskap?
Det är bara vi två.
Men det är möjligt att vi kommer sticka med flera raketer samtidigt.
Med två personer varje.
Så det här är liksom ingen egotrip för Ausha bli först på mars eller något.
Utan det här är bara häftigt att komma iväg.
Om andra åker samtidigt,
det spelar inte oss någon roll.
I huvud taget är det bara roligt.
Det är alldeles för stort för en människa.
Det här är ju liksom en second migration som vi har.
Den första var från Afrika,
den andra är från den här planeten.
Det är liksom beyond ett ego.
Men vore det då i sådana fall inte enklare att bara signa upp på
Elons lista att vi vill åka med
Starship? Det är inte vårt sätt att göra det.
Vi vill ju upptäcka,
vi vill göra något som är extremt spännande,
som aldrig har gjorts förut.
Och tänja gränserna för allting som kan hända.
Och det tror jag inte man gör om man signar upp för Starship med Elon Musk.
Är ni inspirerade än?
I alla fall,
jag älskar Toms och Tinas entusiasm.
Hoppas de kommer iväg snart.
Och det närmar sig.
Det var ju ett par månader sedan vi träffade dem.
Och den här finansieringen som de pratar om som skulle bli klar i nästa vecka,
den löste sig.
Så nu håller de på att bygga och testa sina egna raketer och framdrivningssystem nere i Mohaväknen.
Vi lovar att vi återkommer med uppdateringar om Toms och Tinas framfart.
Men vad vi kommer att behöva prata mer om nu är vad mer vi ska göra på Mars när vi väl kommer dit.
Alltså vi som är mänskligheten.
Och när man ska prata om kolonisering av en annan planet gör man det helst med den bästa.
Astronaut och professor i rymdfart
Christer Fuglesang.
Vi ska ju inte bara prata om att ska vi åka till Mars för det kommer vi att göra,
det är vi ju helt säkra på.
utan vi ska ju kolonisera Mars.
Ja.
Hur kommer det gå till?
Ja,
Elon Musk har ju en fantastisk mission här och det går ut att han bygger hundratals,
tusentals han har tänkt att bygga stora rymdfarkoster som kallar för Starship.
De ska kunna ha kanske 50 personer,
100 personer var till Mars.
Och då ska han åka liksom in.
Man kan åka till Mars praktiskt vartannat år.
Då kör man massor på en gång vartannat år.
Sen ska det börja bygga upp en slags stad på
Mars. Jag tror att ingen har utvecklat detaljer än för hur saker och ting ska gå.
Men ungefär är det visionen.
Hur mycket pojkaktig sci-fi-dröm är det och hur mycket möjlighet har han att genomföra detta?
Rent teoretiskt så finns det absolut möjlighet att genomföra det.
Praktiskt är det väldigt många mer problem än att bara bygga runt för kosten som han fokuserar på just nu.
När man väl kommer fram så måste man ha en hel infrastruktur för hur man ska leva där.
Antingen så får man i början komma och bli tvungen att skicka med väldigt mycket förnedrighet från jorden.
Det kan man göra på lite billigare sätt.
Man kan använda unfallkostnader under bilen om man försöker människor med.
Men det kommer ju vara nödvändigt att skicka dit mycket infrastruktur.
Allt eftersom man samtidigt börjar bygga upp produktionsmöjligheter på Mars.
Man använder alltså de resurser som finns där.
Det finns i alla fall mer på Mars än på månen.
Det finns en liten tung atmosfär.
Det finns flera olika ämnen att utgå från.
Så man kan bygga apparater som ger vatten,
som skapar syre.
Och förmodligen även nytta hur man kan få till att göra en annan typ av material.
Plast och kolfiber och metaller och sånt där.
Plast kommer säkert att behöva vara en väldigt bra produkt att göra.
För att med den då ska man dyga väldigt mycket.
Praktiskt misstänker jag att på sikt skulle man kanske vilja ha domer.
stora domer som man kan ha små skräder inne i.
Du ska bygga stora doms i...
Plast?
Kommer inte plast från olja som kommer från ytbara djur?
Det finns ingen olja men det finns koldioxid i atmosfären.
Så man kan använda den för att kemiskt skapa plast ändå.
Fast det låter mer komplicerat process.
Har man bara energi så brukar man kunna göra det mesta.
Men bygger man den här strukturen innan man skickar dit de här flottorna?
med människor då?
Så att det är klart.
Vi kommer alltså ha de mest allra mest rudimentära grejerna där på plats.
Kanske allra först skickar vi någon robot där och grejer som kan bygga det mest rudimentära och sen så skickar man människor.
Och sen så växlar man med det där.
Men man väntar inte till hela stan är klar innan man bara skickar några människor.
Vi har de här
strukturerna nu så vi kan ha en plats att vara på.
Men vad gör vi när vi väl är där?
Det hela går ut på egentligen att skaffa sig en viss miljö där det är så att människor kan bo på mars.
Och det börjar med att utöka från de mest rudimentära bostäderna till lite större och trevligare måstäder.
Till att kanske börja hela tiden...
Letar man runt och ser vad det finns för resurser på Mars.
Mineraler kan man hitta och börja utvinna dem.
Måste ju på sätt att skaffa vatten.
Finns det vattenåder nere i marken?
Det går ju ut på att försöka bättre på att utöka livsmöjligheterna för människor.
Samtidigt kan man hitta någonting.
som är unikt på Mars jämfört med jorden.
Någonting som gör att man kan producera någonting på Mars billigare än som inte finns på jorden,
så att man på sitt kan börja sälja grejer till jorden.
Det ultimata är om man kan få en slags interplanetär ekonomi där man kan börja helt enkelt få Mars att tjäna sina egna pengar genom att sälja grejer till jorden.
Men det är klart,
så länge man kan leva helt och hållet på resurser från Mars,
då måste man ju inte köpa jorden.
Men det är inte rimligt att under evighet,
så att säga,
ska jorden försörja Mars.
Det måste bli en målsättning att de klarar sig själva.
Men alltså,
återigen,
vad är syftet?
Varför vill vi sätta personer på Mars?
Garanterat så finns det många människor som om det fanns.
möjligheten att testa på ett nytt liv på Mars så skulle de vilja göra det.
Det är inte så att alla vill till Mars.
Det är inte ens kanske så att de flesta vill att någon annan ska åka till Mars.
Men om möjligheten finns så kommer människor att vilja åka dit.
Precis som de flesta från Europa ville inte flytta till Amerika under den stora immigrationstiden.
Men det var tillräckligt många som ville göra det för att befolka hela Amerika.
Ja,
vilket var ju...
Stor nackdel till den norska kungsbefolkningen.
Men det är så det funkar.
Vem eller vilka kommer att sätta oss på Mars?
Det kan ju vara en kombination av stora rymdorganisationer.
NASA,
ESA,
JAXA,
Japaner till exempel.
Och företag som
SpaceX.
För SpaceX har utvecklat så mycket teknologi redan.
Det är det billigaste.
Jag tänkte göra affärer med dem eller stödja dem.
Tillsammans åker man till Mörsö.
Elon har sina mål varför han vill dit.
Nasa och ESA kanske har andra mål.
Lite så här är det nu när
Nasa tar ledningen med Artemis tillbaka till månen.
De slår sig ihop mycket mer med olika företag än man gjorde förr.
Apollotiden,
då signade man ett Ausha att det här ska ni bygga.
Men nu gör man avtal med flera företag.
Nyligen gav de tre företag kontrakt på hur man skulle kunna göra landaren på månen.
De räknar väl med att gå vidare med två sen.
Då bygger man inte det fältet utan man köper servicen.
Det är precis som man gör nu när man har slutat på månaden.
Kör kundemaj,
så ska den första amerikanska kapseln åka till rymdstationen.
Den första amerikanska farkosten till rymdstationen sen 2011.
Då blir den färgen lös ner.
Då har man pratat med företag och sagt att de behöver den här servicen.
Hur mycket vill ni ha för att...?
Vi bygger apparater och sen betalar vi för varje flygning.
Det fick två företag.
Då var det Boeing och så var det SpaceX.
SpaceX,
deras första
Dragon Crew,
kommer att flyga i maj.
Om inte den andra försäljningen.
På samma sätt så blir det mot månen.
På samma sätt kan jag tänka mig att det kan bli till mars också.
Om inte...
SpaceX tjänar väldigt mycket pengar på olika sätt och de tycker att det går för långsamt.
Så särskilt att de kör bara fällan.
Men det är så mycket mer när man bara börjar runt för kosten så det är därför lite tveksamt.
Men det är klart att om det bara är en första resa,
gå dit och landa och gå ut och göra lite grann och sen åka tillbaka.
Då kanske SpaceX,
det kanske blir kineserna.
Det kanske blir någon annan helt offside-ritenspelare.
Jag vet inte,
jag träffade ju Tom och Tina.
Ja precis,
vad tror du om deras möjligheter?
Ja,
det är en lång shot.
Men det är inte kanske omöjligt.
De har ju visat hur de vet hur man tänker genom att de behöver förklara upp.
Det är svårt.
Men det är då liksom ordning att åka dit och göra på enklast,
smartast,
minsta sätt istället för att göra på en stor insats.
Och det kanske blir det första som då kommer dit om man gör det på det viset.
Men det blir inte grunden för en långtidsuppbyggnad av infrastruktur på marken.
Men jag tänker så här,
det stora äventyret är ju att tänja gränser och se vad kan vi göra,
hur långt kan vi komma.
Det ligger ju i mänsklighetens natur på något sätt.
Men när vi åkte till månen så nöjde vi oss lite där.
Och sen tog det flera decennier innan vi åkte tillbaka eller planerar för att åka tillbaka.
till månen.
Vad är det som gör att vi kommer fortsätta efter det att vi har satt den där första människan på Mars?
Vad är det som gör att vi inte nöjer oss där utan vi vill kolonisera och terraforma och stanna där?
Intressant aspekt är det du sa.
Det första som jag tycker är intressant att analysera är det här du sa när vi åkte till månen.
När var det vi som åkte till månen?
Nej det var det inte.
Det var Amerika som gjorde det till mål.
De gjorde det just därför att de skulle visa att de kunde göra det.
Sen har det ju för sig anammats som någonting som hela mänskligheten känner att det här vill vi vara med på.
Det här tycker jag är så stort.
Men USA gjorde det då därför att de var tvungna att visa för själva världen att de var bättre än Sovjetunionen.
De satte det här som ett så pass avancerat mål.
Det var bara därför de...
Det är huvudsakligen därför de är gjorda.
De har inte för att utforska månen.
Förhoppningsvis är det en annan inställning till varför man åker till Mars.
Det finns absolut de som tycker att huvudsakligen att åka till Mars är bara att få åka till Mars och vara den som sätter en flagga där först.
Men det finns också en tydlig drive.
icke-statliga aktörer som tycker att nej,
vi ska till Mars för att kolonisera Mars.
Jag tänker då på i första hand Elon Musk men även
Jeff Bezos,
Amazon.
Det pratar han inte direkt om Mars men han har en liknande vision att han ska skapa en infrastruktur så att miljontals människor kan arbeta och leva i rymden.
Lite mer kanske odefinierat exakt var.
Vi har nått en nivå där man ser den tekniska möjligheten att kunna ha många människor som har kunnat flytta till Mars.
Det har gått från
Apollo-programmet till månen för att visa att vi kan göra det.
Att se till att nu ska vi ha långtidsprojekt här.
Hur långt är det projektet egentligen?
Hur långt sträcker sig visionen?
Visionen sträcker sig till,
om vi tar
NASAs vision,
som ESA,
Europeiska gymnasiesessionen,
som är med i också,
och även en del andra internationella gymnasiesessioner.
Det är det att vi ska ha människa på mars någon gång på
2030-talet, kanske mitten på
2030-talet.
Men längre än så finns det ingen officiellt välformulerad vision.
Sen kan ju alla möjliga människor och även chefer på sådana här organisationer ha sina egna visioner och vad de kan dela till.
Men där ungefär går den officiella visionen.
De stora rymdorganisationerna.
Men som sagt,
Elon Musk till exempel,
han har ju en väldigt tydlig,
större vision.
Det är intressant om man besöker deras kontor,
fabrik utanför Los Angeles,
och så kommer man in.
Det är tre bilder på en planet.
Höger ser ut som jorden,
grön och fin,
till vatten.
Till vänster ser man tydligt att det är mars.
Det är samma planet,
det är mars.
Och det är liksom hur de tänker,
det är deras visioner,
hur man ska åka till mars och reformera det som ska leva där.
Här kan vi prata om visioner,
förutom som har skapats med den visionen.
Men är det möjligt?
Kan vi skapa en atmosfär?
Krävs det ett fungerande magnetfält och sådana saker för att skapa den här jorden nummer två?
De tekniska problemen är inte så små,
det är helt klart.
Vi börjar så här.
Vad är terraforming?
Ja,
det kanske är.
Terraforming går alltså ut på att...
Skapa en global miljö på en planet så att den blir som terra,
jorden.
Man gör en annan planet ungefär som jorden så att det får samma levnadsvillkor.
Det betyder att vi måste ha en atmosfär med tillräcklig syrehalt.
Vi måste inte ha rymdräkter på oss när vi går ut.
Då har vi en atmosfär med 20 000 syre.
Riktigt så mycket behöver vi inte.
Man kan leva på hög höjd.
Sen vill vi gärna ha vatten både på marken och i atmosfären.
Då behöver man hög temperatur att vattnet är flytande.
Vi behöver en genomsnittstemperatur på en bit över 0 grader.
Då kan man lättare odla grejer och man behöver inte ha domarna.
Idealt så får man en vädercykel.
Och vi säger att vi har oändligt med pengar och oändligt med tid.
Är det möjligt?
Jag har oändligt med pengar så att säga.
Så är det möjligt.
Jag tror ju att tekniken går ju framåt så att vi kommer kunna göra bättre och bättre.
Rymdfarkoster och kunna bli billigare att åka långa sträckor.
Då får man sätta upp en tronansapparater och på mars producerar den.
Eller i värsta fall åka iväg och hämta från andra planet.
Men det är inget som går snabbt.
Man kan inte tro att det här är ett sekel.
Man får räkna med att det är...
Det kommer kanske snarare att ta ett stort sett årtusen.
Vilken ordning gör man det i?
Fixar man vattnet först och sen atmosfären?
Atmosfären får man börja med.
Man måste få upp temperaturen och det kan man få då.
Man får upp atmosfären och får en växthuseffekt.
Det vi tycker är dumt här på jorden just nu är att vi får en växthuseffekt i atmosfären så jorden blir varmare.
Det varnar vi.
Så vi vill göra det på mars istället.
Man får börja med att det finns atmosfärer.
Men det är bra om man kan få upp vattenånga i atmosfärer.
Vissa är oroliga för koldioxiden i vår atmosfär.
Medan snart är 98 procent av atmosfären koldioxid.
Så är vattenånga en ännu mer effektiv flexthusgas.
Att man kan få upp vattenånga i marsatmosfären.
Så hjälper det till att få upp temperatur.
Men sen är det syre vi behöver för att kunna andas också.
Men jag tror att det är temperaturen man kanske ska på något sätt först jobba mot.
Och då gör man väl via atmosfären.
Men finns det några områden på mars som lämpar sig bättre att börja på?
Eller går det att landa var som helst och bara sätta igång?
Nej,
det finns säkert de som lämpar sig bättre.
bättre än andra.
Jag är ingen expert på Mars.
Men det är klart att gissa på att man gärna skulle vilja landa någonstans nära kvarton.
Det är kallt där,
men ju närmare kvarton desto varmare blir det ändå jämnt.
Vissa ställen som det verkar vara större chans att det finns nära tillgång till vatten.
Vilket kan vara en nackdel att där det finns vatten.
Det är vid polerna.
Det talar lite mot varandra.
Om man kan identifiera någonstans i ekvatorn där det verkar som att det finns vatten ner i marken.
Det är väl det.
Det ligger lite utanför titeln på vår serie.
Men kommer vi att kolonisera andra världar?
Om inte människan är slut på sig själva inom de närmaste hundra åren så kommer vi absolut att kolonisera andra platser också.
Därför att även om vi ligger vid en slags natur...
Gå vidare,
man blir nyfiken.
Antingen går man framåt eller stagnerar man och går man bakåt och framåt så blir det till i rymden.
Så vill inte vi människor av en eller annan anledning ta på oss själva.
Så kommer människor att även kunna,
även att bosätta sig faktiskt.
Det är jag inte övertygad om.
Venus är större utmaning än Mars.
Men det kanske går att hitta.
Man pratar om flytande,
vävande städer från en extremt tjock atmosfär.
Eller nästa steg utåt blir månar kring
Jupiter där vi vet att det finns vatten på hela.
Det pratas redan om hur man ska kunna göra gruvbrytning på asteroider.
Det är en stor problematik.
Det finns idéer och det kommer hända.
Det fortsätter utvecklas.
Det finns ingen anledning att antagligen den teknologiska utvecklingen inte kommer fortsätta.
Saknar du rymden skulle du vilja åka till Mars?
Jag skulle kunna tänka mig att åka.
Men det ska vara en tur i turresa som jag säger.
Det vore häftigt.
Men det är en lång resa.
Med dagens teknologi så tar det...
Minst ett och ett halvt år.
Då får man ungefär en månad på sig på mars.
Vad skulle du göra när du var på mars?
Det mest spännande är att leta efter tecken på liv.
Finns det liv eller har det funnits liv?
Det andra är att förstå var vatten finns.
Det kommer vara viktigt att jag ska innanför reformeringen.
Uttal för folk.
Sen utöver det så i allmänhet,
vad finns det för tillgångar där som man kan använda?
Sen att genom att studera Mars få en förståelse för hur gick det till när
Mars troligen hade hav en gång i tiden och såg atmosfär och förlorade det.
Ju mer vi kan förstå ett av sådana saker...
Bättre kan vi också förstå hur jorden fungerar.
Hur kan klimatproblemen utvecklas på jorden?
Ju mer vi kan bli nära oss av de andra planeterna.
Jorden är mitt emellan på många sätt,
både fysiskt lokaliserad men även konsertmässigt mellan Venus som har extrem värmehuseffekt och Mars som förlorar sin atmosfär.
Studera de två,
Venus och Mars,
det kommer göra att vi också kan förstå bättre hur folk kan på jorden.
Det mesta av det vi gör nu är faktiskt för att förbättra på jorden.
Det ska man ha klart på.
Jag tror att folk åker iväg från utrymnet för att överge jorden.
Det vi gör är i huvudsak att förstå och göra bättre på jorden.
Hur är det med
Sveriges intressen?
Har vi några projekt?
Om vi går från att vara världsmedborgare till att vara svenskar.
När kommer vi till
Mars? Eller har vi några projekt som siktar på Mars?
Ja,
forskningsprojekt finns det.
Det finns forskare som är med på ett instrument på
Portmarsåndet i Mars.
Men vi är inte alls med på det.
på det här bemannade programmet som nu som Sverige då med via
ESA. Så ESA är ju med på Artemis som är till månen och sen till mars.
Och där är inte Sverige.
Så då får vi hoppas på Tom och Tina helt enkelt.
Om vi vill vara med i rejset.
Det ena,
det andra är att vi kan se det i många...
...påverka svenska myndigheterna och säga att det här tycker vi är intressant.
Då kan svenska myndigheterna faktiskt tycka att då kanske vi ska lägga lite mer på det.
Ni hörde vad Christer sa.
Det är dags att börja påverka våra myndigheter så att vi kan få en ny egen astronaut i Sverige.
Alla måste hjälpa till.
Vi gör ju så gott vi kan till exempel genom att sprida kunskap genom denna serien.
Du kan också hjälpa till att påverka genom att sprida oss.
Gör så här.
Välj ditt favoritavsnitt,
lägg en länk till det avsnittet på Facebook och tagga någon som du tror skulle uppskatta den här serien.
Om du vill så kan du gå in på vår hemsida harviåktillmarsen.se och ladda ner en bild som du kan lägga till i inlägget.
Framförallt,
glöm inte att tagga oss,
Vottme,
så att vi ser att du har delat.
Vi kommer att lotta ut ett exemplar av vårt favoritspel.
Terraforming Mars,
bland er som är med.
Precis,
världens bästa brädspel.
Vi tackar såklart tillverkaren av spelet,
Fricks Games,
som gett oss ett exemplar som vi kan låta ut.
Det här avsnittet har också öppnat så sjukt många dörrar till nya ämnen som vi kommer vilja gräva ner oss djupare i framöver.
Så fortsätt uppmuntra ditt lokala företag att sponsra oss.
Dela avsnitten och berätta om oss för alla du känner,
så att de också lyssnar och sprider.
Så att vi alla kan hjälpas åt att sätta...
en person på Mars.
Vill du stötta oss?
Maila oss på mars1rundfunkmedia.se
Med det så tackar vi för den här gången med förhoppningen att vi hörs jättesnart igen.
Musiken i serien är skriven av Armin Pendek.
Har vi åkt till Marsen görs på Beppo av Rundfunk Media.
När du spelar Terraforming Mars
Vars sätter du din första bricka?
Ja,
det beror ju helt på vad spelet utvecklas så att säga.
Annars är det klart att jag sätter den på någon av de här rutorna där man får några extra gratis grejer.
Men om jag får två växter som jag sätter någonstans eller två kikanbitar så sätter jag det där.
Och det finns inte där nu när man ska göra det i verkligheten.
Vi vet inte det ännu men vi kanske kommer hitta någonstans där det finns ett titanåder i mars.
Ja,
väl eller hur?
Hallå,
programmet gjordes av
Runtfunk Media.